Iako je gradnja azila, koji je trebalo da bude podignut po svjetskim standardima, počela još 2007. godine, samo dvije godine kasnije je obustavljena zbog nedostatka novca. Jedino mjesto gdje se neko brine o psima koji nemaju svog vlasnika je azil na gradskoj deponiji u Ramićima, gdje već odavno nema dovoljno mjesta za sve napuštene ljubimce.
Napušteni psi će i predstojeću zimu provesti lutajući gradskim ulicama i tražeći toplo skrovište, jer je gradnja azila u naselju Motike na dugom štapu.
S obzirom na to da ne rastu svijest i volja građana za udomljavanjem ovih životinja, mnoge od njih očekuje borba sa kišom, snijegom, hladnoćom. Gradnja utočišta za pse lutalice, za koju je trebalo da budu izdvojena dva miliona maraka, moraće da pričeka, jer u gradskoj kasi nisu predviđena izdvajanja za ove namjene.
Iako je gradnja azila, koji je trebalo da bude podignut po svjetskim standardima, počela još 2007. godine, samo dvije godine kasnije je obustavljena zbog nedostatka novca. Jedino mjesto gdje se neko brine o psima koji nemaju svog vlasnika je azil na gradskoj deponiji u Ramićima, gdje već odavno nema dovoljno mjesta za sve napuštene ljubimce.
– Obezbijeđeno je zemljište za novo prihvatilište u Motikama, te je urađen projekat u skladu sa svim propisima koje treba da ispunjavaju azili. Procjenjuje se da bi novi azil koštao oko dva miliona KM. Međutim, budžetom grada za ovu godinu, kao i budžetom iz prethodnih godina, nije planiran novac za ove namjene, te sadašnje prihvatilište radi u veoma skučenim uslovima – rekli su u Gradskoj upravi.
Dodali su da se u privremenom prihvatilištu u Ramićima, koje je projektovano za 50 pasa, trenutno nalazi njih 170 i da se broj ovih napuštenih životinja u gradu povećava. Naglašavaju da su najveći krivci neodgovorni vlasnici.
– Ova pojava je prisutna u svim gradovima u BiH, a i šire. Tradicija zaštite i dobrobiti životinja, koja na primjer postoji u Engleskoj, je dugotrajan proces koji iziskuje mnogo rada, edukacije građana, odgovornosti, obrazovanja djece i novca – objasnili su u Gradskoj upravi.
U Udruženju za zaštitu životinja “Kerber” kažu da problem sa sve većim brojem napuštenih pasa treba drugačije rješavati.
– Kod nas nikada nije rađena evidencija napuštenih pasa i teško ih je prebrojati, jer kada ih vidite na ulici, ne znate da li je to napuštena životinja ili vlasnički pas. Zakonski je propisano da vlasnici čipuju pse, ali malo ko to radi, niti ko kontroliše tu oblast – kazao je predsjednik “Kerbera” Goran Milojević.
On je dodao da gradnja azila ne bi riješila ova problem.
– Broj pasa na ulicama može biti smanjen samo na jedan način, a to je kontrolisana i sistematska kastracija, ali i kažnjavanje neodgovornih vlasnika koji odbacuju životinje. Veći azili ili eutanazija nisu trajna rješenja – kazao je Milojević.
Propisi
Prema propisima koje treba da ispunjavaju prihvatilišta predviđeno je da u azilu bude niz prostorija sa različitim namjenama.
– Pored smještajnih jedinica za pse, predviđen je i prostor za karantin, ambulantu, te prostorija za edukaciju građana koji dolaze da bi volontirali ili usvojili psa, “agiliti” prostor, odnosno mjesto za igru i trčanje – naveli su u Gradskoj upravi.
(glassrpske.com)